25.000 Romanian RETAiL PAL-DVD subrip © 25-09-2014
Hai să vă spunem din nou o poveste veche
și vom vedea cât de bine o știți.
Au fost odată două regate care erau cele mai rele vecine.
Atât de mare era vrăjmășia dintre ele,
încât se spunea că numai un mare erou sau un răufăcător teribil
le putea uni.
Într-unul din regate trăiau oameni ca mine și ca voi,
sub domnia unui rege îngâmfat și lacom.
Erau veșnic nemulțumiți
și invidioși pe bogăția și frumusețea vecinilor lor.
Căci în celălalt regat, Moors,
trăiau făpturi ciudate și minunate de toate soiurile.
Și ele nu aveau nevoie nici de rege, nici de regină,
ci aveau încredere unele în altele.
Într-un arbore mare, de pe o stâncă mare din Moors,
trăia un astfel de spirit.
L-ați putea confunda cu o fată,
dar nu era o fată oarecare.
Era o zână.
Poftim!
Și numele ei...
... era Maleficent.
Bună dimineața, dle Gălbior!
Îmi place pălăria dv!
Nu! Nu, n-o face!
Nu m-ai nimerit!
Bună dimineața!
Minunată treabă, fetelor!
Ce înseamnă asta?
Nu știu.
Au spus că au găsit un om.
- Care-i baiul? - Străjerii de graniță au des...
- De ce să-i spui tu? Vreau eu! - Eu vreau!
Există reguli, Flițel. Eu spun acum, tu, data viitoare.
Tu ai spus data trecută,
așa că e rândul meu și apoi al lui Ciulinel.
Ce să-mi spună?
Bine!
Mulțumesc.
Maleficent, străjerii...
Străjerii de graniță au găsit un om hoț la iazul de nestemate.
Scuze!
E mereu grăbită, cu aripile ei mari!
Oameni aici? Sper să nu mai fie un război.
Mie nu mi-e teamă.
De altfel, n-am văzut niciodată un om de aproape.
Ieși!
Nu! Vor să mă omoare.
De altfel,
sunt hidoși.
Asta e extrem de nepoliticos!
Nu-l asculta, Baltazar. Ești perfect arătos.
Nu e frumos să furi,
dar nu omorâm oameni din asta.
Ieși!
Ieși imediat!
Ești crescut complet?
Nu.
Cred că e doar un băiat.
Și tu ești doar o fată.
Cred.
Cine ești?
Mă cheamă Stefan.
Tu cine ești?
Eu sunt Maleficent.
Da, așa e.
Trebuie s-o înapoiezi.
Ce anume?
Dacă știam că o arunci, o păstram.
N-am aruncat-o.
Am trimis-o acasă, cum am să fac și cu tine.
Într-o bună zi, am să trăiesc acolo.
În castel.
Unde locuiești acum?
Într-un șopron.
Deci părinții tăi sunt fermieri.
Părinții mei au murit.
Și ai mei.
O să ne mai vedem.
Chiar n-ar trebui să te mai întorci aici.
E primejdios.
Și, dacă aș alege asta, dacă m-aș întoarce, ai fi aici?
Poate.
Ce e?
Inelul tău.
Fierul arde zânele.
Iartă-mă.
Îmi plac aripile tale.
Maleficent s-a gândit cum Stefan și-a aruncat inelul,
el, care avea atât de puține pe lume,
ca mâinile lor să se atingă din nou.
Și inima ei a fost mișcată.
Și așa, tânărul hoț care sperase să fure o nestemată...
Maleficent!
... furase ceva mult mai prețios.
Maleficent!
După atâtea săptămâni,
uite cine s-a întors!
Am zis că merită să risc.
Deci, cum te distrezi?
Stefan și Maleficent au devenit cei mai neașteptați prieteni.
Și o vreme a părut, cel puțin între ei,
că vechea ură dintre oameni și zâne fusese uitată.
Cum se întâmplă, prietenia a devenit încetișor altceva.
Și când a împlinit 16 ani,
Stefan i-a dat lui Maleficent un cadou.
I-a spus că este sărutul dragostei adevărate.
Însă n-a fost să fie.
Cu trecerea anilor, ambiția lui Stefan l-a împins departe de Maleficent,
spre ispitele regatului oamenilor.
Iar Maleficent, cea mai puternică zână,
a devenit protectoarea regatului Moors.
Maleficent cutreiera deseori singură
și, uneori, în locurile unde putea fi Stefan.
Căci nu înțelesese niciodată lăcomia și invidia oamenilor.
Însă avea să învețe.
Căci regele oamenilor auzise de o putere mare din Moors
și căuta să o zdrobească.
Gardă, stop!
Uitați-i!
Misteriosul Moors, unde nimeni nu îndrăznește să se aventureze
de teama creaturilor magice care stau la pândă.
Eu zic să le zdrobim!
Nu mai înaintați!
Un rege
nu primește porunci de la un elf înaripat.
Tu nu ești rege pentru mine!
Aduceți-mi capul ei!
Batalion!
Înaintați!
Ridicați-vă și luptați cu mine!
Rămâneți pe poziții!
Sunt creaturile întunericului!
La atac!
Tu!
La rege!
Nu vei avea Moors! Nici acum, nici niciodată!
Tu...
Când am urcat la tron...
... am promis poporului...
... că, într-o bună zi, vom cuceri...
... Moors și comorile sale.
Fiecare dintre voi...
... mi-a jurat alianță mie și acestei cauze.
Majestate...
Învinși în luptă...
Asta va fi moștenirea mea?
Văd că așteptați să mor.
Nu va dura mult. Și atunci?
Voi alege un urmaș...
... să ia tronul și să aibă grijă de fiica mea.
Care dintre voi...
... e vrednic?
Omorâți creatura înaripată!
Răzbunați-mă...
... și, la moartea mea, veți lua coroana.
Maleficent!
Cum e viața cu oamenii?
Maleficent, am venit să te avertizez.
Vor să te omoare.
Regele Henry nu se va da înapoi de la nimic.
Te rog, trebuie să ai încredere în mine.
Au vorbit despre multe lucruri
și anii s-au scurs.
Și ea a iertat nebunia și ambiția lui Stefan.
Și totul era cum fusese demult.
Ți-e sete?
Maleficent?
Ce e asta?
V-am răzbunat, Sire.
E înfrântă?
Te-ai descurcat bine, fiule.
Ai făcut ce alții s-au temut să facă.
Vei fi răsplătit.
Am să mă străduiesc să fiu un urmaș vrednic,
Majestate.
Te-am prins!
Pasăre rea!
Într-un bărbat.
E un demon!
- Ce ai făcut din frumosul de mine? - Preferai să te omoare în bătaie?
- Nu sunt sigur. - Nu te mai plânge.
Ți-am salvat viața.
Iartă-mă.
Cum să-ți spun?
Diaval.
În schimb că mi-ai salvat viața, am să te slujesc.
Orice ai nevoie.
Aripi.
Vreau să fii aripile mele.
Vi-l prezint pe primul din descendența sa,
Alteța Sa Regală, Regele Stefan.
Mi-a făcut asta ca să fie rege.
Și acum, stăpână?
Aripile ei!
E o fată!
- E o fată! - E o fată!
Ei bine?
N-am văzut nimic.
Dar a fost o...
Ce?
O copilă.
Regele Stefan și regina au făcut un copil.
Va avea loc un botez. Se spune că va fi o mare serbare.
O mare serbare... pentru un copil.
Ce minunat!
Tot felul de oameni au venit la botez.
Până și trei zâne, care căutau să aducă pace și bunăvoință.
- Uitați copilul! - Ce-mi plac copiii!
Vă concentrați, vă rog? Nu vă mai spun o dată.
Binețe, Majestate.
Sunt Troscoțel din Ținutul Zânelor.
Eu sunt Flițel, Înălțimea Voastră.
Eu sunt Ciulinel, Altețe.
Aduc daruri fiicei noastre.
Acestea nu sunt daruri oarecare, căci noi suntem fermecate!
Și foarte pricepute la copii.
Prea bine.
Dulce Aurora, îți doresc...
... harul frumuseții.
Dorința mea este să nu fii niciodată tristă.
Doar fericită, în fiecare zi din viața ta.
Copilă dulce...
... eu îți doresc să găsești...
- Maleficent! - Maleficent!
Măi, măi...
Ce adunare strălucită, Rege Stefan!
Monarhi,
nobili, boierași
și...
Ce drăguț!
... până și gloata.
Trebuie să spun...
... că m-am simțit foarte prost că nu am primit o invitație.
Nu ești binevenită aici.
Vai de mine!
Ce situație neplăcută!
Nu ești ofensată?
Vai, nu!
Și, ca să vă arăt că nu port ranchiună,
am să dăruiesc și eu ceva copilei.
Nu! Nu vrem darul tău!
Nu te apropia de prințesă!
Da, nu te apropia!
Ascultați cu atenție toți!
Prințesa va crește, într-adevăr, în grație și frumusețe,
iubită de toți cei care o întâlnesc.
Ăsta e un dar minunat.
Nu face asta!
Dar...
... înainte să apună soarele, când va împlini 16 ani...
... se va înțepa la deget într-un fus de la o roată de tors
și va cădea într-un somn precum moartea!
Un somn din care
nu se va trezi niciodată!
Maleficent, te rog, nu face asta! Te implor!
Îmi place când implori.
Fă-o din nou.
Te implor.
Prea bine.
Prințesa poate fi trezită din somnul ca de moarte...
... dar numai de...
... sărutul dragostei adevărate.
Acest blestem va dăinui până la sfârșitul timpului!
Nicio putere de pe Pământ nu-l poate schimba.
Regele Stefan a poruncit oamenilor să ia toate roțile de tors din regat.
Roțile au fost distruse și arse, ca să nu mai fie niciodată folosite,
și au fost aruncate în cea mai adâncă temniță din castel.
În taină, a încredințat siguranța copilei magiei zânelor,
care s-o ducă într-o ascunzătoare îndepărtată vreme de 16 ani și o zi.
Stefan s-a închis după zidurile castelului său,
în timp ce ostașii săi au călărit în lung și-n lat
ca s-o vâneze pe Maleficent.
Însă și ea ridicase ziduri,
ca Moors să nu mai sufere niciodată de atingerea
vreunui om.
Și s-a desfătat cu amărăciunea
pe care o adusese blestemul ei.
Zânele și-au început sarcina
de a o crește pe Aurora într-o căsuță din pădure.
O, nu! Asta este?
Arată îngrozitor!
Haideți!
Ne trebuie un copil mai mic.
Sau trupuri mai mari.
Nu, ne trebuie o deghizare potrivită.
Cum adică?
Trebuie să fim nevăzute, destul de mari ca să avem grijă de copilă.
Așadar, adunați-vă, doamnelor!
Pregătiți-vă! Unu, doi, trei, creșteți!
A mers bine. Foarte frumos!
Acum nu vor mai fi întrebări. Nu mai suntem zâne.
Suntem trei țărănci care ne creștem copilul orfan, în pădure.
Gata cu zborul.
- Nu zburăm? - Nu, și gata cu magia.
- Fără magie? - Ați auzit!
- E în pustiu. - Măcar aici n-o să ne găsească nimeni.
Iată-te! De ce te ascunzi mereu?
Haide! Uite așa.
E atât de urât, încât parcă-ți pare rău pentru el.
Te urăsc. Bestiuță.
Zânele erau, poate, nepotrivite pentru sarcină.
- De ce plânge? - Cred că îi e foame.
Hrănește-o!
Poftim!
Uite așa.
O să moară de foame cu alea trei!
Gâdilă.
Ce?
Trișezi!
Am văzut aia!
Începem din nou!
Cum vrei.
Capră lacomă și umflată!
Capră umflată!
Încetează!
Nu fac nimic.
Cineva face.
Nu eu.
Vă bateți joc de mine și n-am să tolerez...
Terminați!
E numai vina ta!
Haide, e nostim!
Odată cu trecerea zilelor, Stefan s-a întunecat,
măcinat de paranoia și răzbunare.
Ardeți-l tot!
Foc!
Trageți!
Fugiți!
M-ai dezamăgit.
Zidul nu poate fi ars. E indestructibil.
Nimic nu e indestructibil!
Nu zidul!
Nu Maleficent!
Nici măcar blestemul ei!
Adu-mi fierarii.
Uite!
Bestiuța o să cadă în prăpastie.
Ce?
Bună!
Pleacă!
Du-te!
Pleacă!
Nu-mi plac copiii.
Sus, sus!
Du-te! Hai!
Cum spusese Maleficent,
Aurora crescuse în grație și frumusețe...
Pasăre drăguță!
... departe de palatul semeț...
... de care nu-și amintea.
Odată cu schimbarea anotimpurilor și creșterea florilor...
... a crescut și ea.
Bună!
Așa!
Așa.
Se minuna de lumea din jurul ei
și se întreba ce se afla dincolo de peretele de spini.
Curioasă bestiuță...
Însă nu era singura care-și dorea să treacă dincolo.
Uite!
- Ea e? E Maleficent? - Nu știu.
Adu-i la mine!
Nu, e doar o țărăncuță prostuță.
Ea e!
- Cum mi-ai putut face asta? - Ai spus că orice am nevoie.
- Da, dar nu un câine. - Era un lup, nu un câine.
E același lucru.
Sunt murdari, răi și vânează păsări.
Bine. Data viitoare o să te prefac într-un vierme alb.
O să fiu bucuros un vierme alb. Orice, în afară de un împuțit...
Oare?
Știu că ești acolo.
Nu te teme.
Nu mă tem.
Atunci ieși.
Atunci tu o să te temi.
Ba nu.
Știu cine ești.
Da?
Ești Zâna mea Ursitoare.
Poftim?
Zâna Ursitoare.
M-ai vegheat toată viața.
Am știut întotdeauna că ești pe-aproape.
Cum?
Umbra ta m-a urmărit de când eram mică.
Oriunde mergeam, umbra ta era mereu cu mine.
Îmi amintesc de tine.
Pasăre drăguță!
El e Diaval.
Bună, Aurora!
Te știu de când erai micuță.
E exact cum mi-am imaginat!
E atât de frumos!
Întotdeauna mi-am dorit să vin...
Noapte bună, bestiuță.
Îți bați joc de mine.
Știu ce faci.
Știu exact ce faci.
Sire...
Vă cheamă regina.
Lasă-mă!
Sire, nu se simte bine.
Surorile se tem
că n-o să treacă de noaptea asta.
Nu vezi că avem o conversație?
Când blestemul va eșua, Maleficent va veni după mine.
Și în ziua aceea voi fi pregătit.
Sunt atât de frumoase!
Rup blestemul.
Să nu mai existe.
Rup blestemul.
Să nu mai existe.
Îmi rup blestemul!
Să nu mai existe!
Îmi rup blestemul!
Să nu mai existe!
Acest blestem va dăinui până la sfârșitul timpului!
Nicio putere de pe Pământ nu-l poate schimba.
Toate Făpturile Magice au aripi?
Majoritatea.
Tu de ce nu ai?
Toate celelalte zâne zboară.
Am avut aripi. Mi s-au furat.
Și e tot ce vreau să spun.
Ce culoare erau?
Erau mari?
Atât de mari, încât se târau în urma mea când mergeam.
Și erau puternice.
Mă purtau deasupra norilor și prin vânturile potrivnice.
Și n-au clintit niciodată.
Nici măcar o dată.
Mă bizuiam pe ele.
Vine! Vine!
Unde sunt muncitorii tăi?
În pat, Majestate.
Pune-i din nou la muncă fără întârziere.
Sunt epuizați, Sire.
Dar îi pun la treabă cum dă lumina.
Am nevoie de ei acum.
E toiul nopții.
Da.
Este toiul nopții.
Trezește-i!
Sire?
Trezește-i! Și pune-i la treabă acum!
Nu mai avem timp! Du-te, acum!
Aurora!
Vino încoace!
Stai jos.
Trebuie să-ți spun ceva.
Ce este?
Există un rău pe lumea asta
și nu te pot feri de el.
Am aproape 16 ani.
Pot să-mi port de grijă.
Înțeleg.
- Dar nu asta trebuie să-ți spun. - Am un plan.
Când cresc mai mare, o să trăiesc în Moors, cu tine.
Atunci putem avea grijă una de alta.
Nu e nevoie să aștepți până crești mai mare.
Ai putea trăi aici acum.
Atunci am s-o fac!
Am să dorm într-un copac, o să mănânc bace și nuci negre
și voi fi prietenă cu toate Făpturile Magice.
O să fiu fericită aici toată viața.
Am să le spun mătușicilor mâine.
Pe mâine!
Abia aștept!
Mătușici, am aproape 16 ani.
Vreau viața mea.
Nu. Vă iubesc foarte mult.
Dar e timpul să ne luăm rămas bun.
Ați fost foarte bune cu mine,
în afară de când mi-ați dat din greșeală păianjeni.
Bună!
Scuză-mă că te deranjez,
dar mă duc spre castelul Regelui Stefan și m-am rătăcit fără speranță.
Mă poți ajuta?
Iartă-mă, a fost vina mea. M-am grăbit spre...
Iartă-mă!
E încolo.
Castelul.
Cum te cheamă?
Philip.
Bună, Philip.
Pe tine?
Aurora.
Bună, Aurora!
Mi-a făcut plăcere să te cunosc și scuze că sunt atât de stângaci.
Te iert.
Asta e bine.
Mai bine plec atunci.
La revedere!
Te întorci pe aici?
Nimic nu mă poate opri.
Atunci ne vedem curând.
Foarte curând.
La revedere, Philip!
La revedere, deocamdată.
Nu mai face asta!
Ei bine?
Băiatul ăla e răspunsul.
Nu, Diaval.
Ba da!
Sărutul dragostei adevărate, ai uitat? Poate rupe blestemul.
Sărutul dragostei adevărate?
Nu ți-ai dat seama încă?
Am blestemat-o așa, pentru că nu există așa ceva.
Poate asta simți tu...
... dar Aurora?
Băiatul ar putea fi singura noastră șansă.
E soarta ei, oricum.
Hai!
Prefă-mă în orice vrei, o pasăre, un vierme...
Nu îmi mai pasă.
Așa mă bucur că plecăm mâine!
Nu plecăm mâine.
Mâine Aurora face 16 ani.
Și Stefan ne-a spus s-o ducem înapoi în ziua de după aniversarea ei.
Nu, în ziua aniversării ei.
Nu, după aniversarea ei.
- În. - După.
- În, în, în! - După, după, după!
Încetați!
Ce e?
Cum ai putut?
Trebuie să vă vorbesc despre ceva.
Da, scumpo, ce este?
Îmi pare rău că vă spun asta,
dar mâine împlinesc 16 ani.
Da!
Plec de acasă.
Uite, domnișoară,
n-am petrecut 16 ani în cocioaba asta,
cu imbecilele astea două,
ca să strici totul în ultima zi!
Te ducem înapoi la tatăl tău fără...
Tatăl meu?
Mi-ați spus că părinții mei sunt morți.
Mai bine vino să stai jos.
Zână Ursitoare!
Sunt aici.
Când urma să-mi spui că sunt blestemată?
E adevărat?
Este.
Mătușile mele au spus că a fost o zână rea.
Nu-mi amintesc numele ei.
Au spus...
... că a fost...
Maleficent.
Tu ești?
Tu ești Maleficent?
Nu!
Nu mă atinge!
Tu ești răul de pe lume.
Tu!
Găsește băiatul!
... în aripa de la miazăzi acum. N-ar trebui să fie gărzi la poartă.
- Vreau să intre. - Scuze de deranj, Majestate.
Am găsit copila asta la poartă.
Zice că e prințesa.
Tată...
Sunt eu, Aurora!
Arăți exact ca mama ta.
Te-au adus cu o zi prea devreme.
Le-am spus idioatelor!
Închide-o în odaia ei!
Du-te!
Pregătiți oamenii! Vine Maleficent.
Ce bine e să fii iar mică!
Uitați-vă la picioarele mele! Îmi plac piciorușele mele!
Fii atentă! Trebuie s-o găsim pe Aurora.
Altfel regele o să ne taie capetele!
Aurora...
Așteptați!
Prințesă!
Caut o fată.
Firește.
Îmi trebuie un cal.
Prințesa va cădea într-un somn precum moartea.
Aurora...
Hai, Diaval!
Aurora...
Mai repede, Diaval!
Se va înțepa la deget
într-un fus de la o roată de tors
și va cădea într-un somn precum moartea!
Nicio putere de pe Pământ...
... un somn precum moartea.
S-a împlinit.
A retras gărzile. Te așteaptă acolo.
Dacă intrăm între zidurile alea, n-o să mai ieșim în viață.
Atunci nu veni. Nu e lupta ta.
"Mulțumesc foarte mult."
"Am nevoie de tine, Diaval. Nu pot face asta fără tine."
Te aud.
Uitați-vă la ea!
Uitați-vă ce ați făcut!
Doar doarme.
Doar doarme, zici?
Doar doarme.
Doar doarme...
... pe veci!
- Și sărutul? - Da! Sărutul dragostei adevărate!
Nu există dragoste adevărată.
Dar e singura ei șansă, Majestate.
Stăpână...
Ce o să ne facem?
Nu putem renunța, nu? Hai, fetelor!
Dar nici nu știm de unde să începem.
Dragostea adevărată nu cade din copaci, știi?
Scuzați-mă.
Mi-e jenă să spun că nu știu unde sunt.
În castelul Regelui Stefan.
Aici trebuia să fiu. E ciudat că nu-mi amintesc cum am ajuns aici.
- De ce ai venit? - Tatăl meu m-a trimis la rege.
- Cine e tatăl tău? - Regele John din Ulstead.
Un prinț!
Aurora...
O cunoaște.
De ce doarme?
E prinsă într-o vrajă.
Nu e frumoasă?
Cea mai frumoasă fată pe care am văzut-o vreodată.
Vrei s-o săruți?
Foarte mult.
Fă-o atunci.
Nu se cade.
Abia o cunosc. Ne-am întâlnit doar o dată.
N-ai auzit de dragoste la prima vedere? Sărut-o!
Haide!
O vrajă, spuneți?
Sărut-o!
N-ai făcut-o cum trebuie!
Trebuie să fie sărutul dragostei adevărate!
Eram sigură că era el!
- Ce faceți? - Trebuie să căutăm în continuare.
Ți-am spus.
N-am să-ți cer iertare,
pentru că ce ți-am făcut este de neiertat.
Eram atât de pierdută...
... din cauza urii și răzbunării.
Dulce Aurora...
... ai furat ce-a rămas din inima mea.
Și acum te-am pierdut pentru totdeauna.
Jur că niciun rău nu se va abate asupra ta
atâta timp cât trăiesc.
Și nicio zi nu va trece
în care să nu-mi fie dor de zâmbetul tău.
Bună, Zână Ursitoare!
Bună, bestiuță!
Nu există dragoste mai adevărată.
E aici, Sire.
Ne întoarcem în Moors acum?
Dacă asta dorești.
Stați!
Înapoi!
Nu!
Într-un dragon.
Fugi, Aurora!
Ajunge!
Cum este...
... să fii o făptură magică fără aripi...
... într-o lume în care nu aparții?
Omorâți-o!
Trageți!
S-a terminat.
Maleficent a dărâmat zidul ei de spini
și și-a scos coroana.
Și a invitat-o pe Aurora să vadă cum fusese Moors,
cu multă vreme în urmă, când Maleficent era doar o copilă
și inima ei era senină.
Căci acum era din nou.
Dar asta n-a fost tot.
Uitați-o! Grăbiți-vă! Așteaptă!
Așteptați-mă!
Îi dăm această coroană micuței noastre Aurora,
pentru care ne-am sacrificat cei mai buni ani...
Nu contează.
Regatele noastre au fost unificate.
Aceasta e regina voastră!
Vedeți? Povestea nu este chiar cum vi s-a spus.
Și ar trebui să știu,
căci eu sunt cea căreia i se spunea Frumoasa din Pădurea Adormită.
Până la urmă, regatul meu a fost unit nu de un erou,
nici de un răufăcător, cum prezisese legenda,
ci de cineva care a fost și eroină și rea.
Și numele ei era Maleficent.
[ROMANIAN]